Već deset godina živim i radim van svog rodnog grada i svoje kuće. Ali već deset godina pomažem svoje. Na početku mi je bilo i zadovoljstvo što sam bio u prilici pomoći svojim roditeljima eto da poprave nešto po kući, da kupe sebi nešto, išli su i na letovanje uz moju pomoć. Ali se nekako sve pretvorilo u poslednjih par godina u obavezu i moranje. Kad god treba nešto nema više onog ‘je l bi mogao’ već se samo poruči. Ja sam oženjen već četiri godine i žena nije pravila problem oko toga, sve do sada. Pokušavamo da dobijemo dete preko VTO-a i svako ko je prošao kroz to zna da nije jeftino, a ni lako. Iskreno plašim se kad budem rekao mojima da planiram da im uskrstim kako finansijsku tako i emotivnu podršku, jer znam da će biti svašta, ali podrške s njihove strane neće biti! Ali ja moram da mislim na svoju ženu ako hoću svoju porodicu jednog dana!
Ostavi svoj komentar
#92
Volim kako devojke mirišu. pogotovo u proleće.mmm
odobravam 13291 • osudujem 121 • komentari 36
Detaljnije
Ispovest dana
Smatram da bi nepušači trebali dobiti pauzu od sat i pol jer nije fer da ovi drugi rade pauze za pušenje svakih sat vremena.
odobravam 417 • osuđujem 76 • komentari 0
Detaljnije
Ispovest nedelje
Pokušavao sam sa jednom devojkom da ostvarim vezu 2 puta. Prvi put nam nije išlo, ona je smatrala da sam je prevario, a i nije me preterano zanimala pa se nisam ni trudio. Drugi put kad smo pokušali p...
odobravam 111 • osuđujem 2683 • komentari 0
Detaljnije
Ispovest meseca
Moje sestre i ja smo iz jako bogate familije. Imamo puno kuća, stanova, apartmana itd. Jedna od sestara je nakon što se udala ( za bauštelca), otišla živjeti izvan grada i napravila sebi malu farmu. O...
odobravam 4139 • osuđujem 90 • komentari 0
Detaljnije